ÎNTOARCEREA
Duminică
Săriti asa cum ne-am înteles!
Dacă vă dati jos pe scară sunteti prosti si fricosi!
- Dă-i drumul, Vitek. Tu urmezi. - De ce eu?
- ti-e frică? -Dă-i drumul, sari!
- Ce înfricosător e! - Nu da înapoi!
Vezi să nu te lovesti la mâini!
- Andrei, hai coborâm pe scară.... - Vrei să spună că suntem fricosi?
- Dacă pătim ceva? - Taci! Sari după mine, ai înteles?
- Te-ai lovit la mâini? - Nu.
Piciule! Hai, sari!
Hai! Ce s-a întâmplat?
Dacă ti-e frică, dă-te jos pe scară. Nu mai stăm să te asteptăm!
Asteptati! O să sară. Trebuie numai să se concentreze un pic!
Vania!
Sari! Dă-i drumul!
Ce-ai rămas acolo?
Andrei, hai să mergem!
S-a făcut târziu! Sari odată sau coboară pe scară!
Du-te dracului!
Vania! Băiatule...
Mama! Mamă...
ti-am spus să nu mai vii aici!
O, Doamne!
Îmbracă-te...
Nu pot.
Hai acasă!
- Nu pot. - De ce?
Trebuie să sar. Nu pot să cobor. - De ce?
Dacă am să cobor, au să spună că-s prost si fricos.
Nimeni n-o să stie că ai coborât pe scară! Nu-ti fie teamă!
Dar tu o să stii...
că am coborât în loc să sar!
Nu fi prost... N-am să spun nimănui.
O să sari altă dată, ascultă-mă...
- Adevărat? - Bineînteles.
Mamă, stăteam aici si îmi era foarte teamă.
Dacă nu veneai tu, muream!
Nu fi prostut, puiule! Ce tot spui acolo? Sunt aici, lângă tine.
Luni.
Salut pe toată lumea!
Salut!
Noi nu stăm de vorbă cu fricosii.
- Ce? Cine-i fricos? - Tu. Esti un prost fricos.
Esti un fricos, nu-i asa?
Spune si tu, Andrei...
Esti un fricos.
- Ai înteles? - Esti un ticălos!
- Mi-ai rupt tricoul, prostule! - Și tu mi-ai spart buza, idiotule!
O să te omoare mama!
Prinde-mă dacă poti! Hai, să te văd!
VLADIMIR GARIN IVAN DOBRONRAVOV
CONSTANTIN LAVRONENKO NATALIA VDOVINA
Mamă! Mamă, mi-a rupt tricoul!
Minte. El mi-a spart buza, mamă!
- Tăceti! Amândoi. - Dar mamă...
Am spus să tăceti. Tatăl vostru doarme!
Cine?
Cine doarme?
Tatăl vostru.
Intrati...
El e... Sigur.
Toarnă-le niste vin...
Atunci, noroc!
Noroc!
Noroc, tată!
Să bem!
Vă place?
Nu prea.
Mie îmi place. Pot să-mi mai pun?
Ajunge. Acum mănâncă...
- Masina din curte e a ta? - A mea.
- Ne duci si pe noi cu masina? - Bineînteles.
- Mergem într-o excursie. - Adevărat?
Da. Plecăm mâine dimineată.
- E adevărat, mamă? - E adevărat, băiatule, e adevărat.
- Mergem la pescuit? - Sigur, dacă vreti...
Piciule...
Ascultă, Piciule...
- Ce? - Ai pus plumb la undite?
Da.
Bine.
- Chiar tu le-ai împachetat. - Asa e.
Ai văzut ce muschi are? Cred că face exercitii la sală.
Se poate.
- De unde a venit? - A venit pur si simplu.
- Nu-ti pare bine? - Ba da, îmi pare.
Mama spunea că e pilot, dar nu pare a fi.
De ce?
Tu stii cum sunt pilotii...
Au uniformă, chipiu...
E în concediu, de ce să se mai îmbrace în uniformă?
Poate.
Ai pus aparatul de fotografiat?
L-am pus... Și un caiet de notite.
Pentru ce? Pentru teme?
Pentru un jurnal, prostule. O să scriem cu rândul.
Da, o să tinem un jurnal!
Ce-i cu atâta vorbărie? De ce nu dormiti?
Bine, mamă... Dormim.
Ce-ai pus aici? Cărămizi?
- Vă întoarceti peste două zile. - O să avem de tot ce-i acolo.
Bine, bine. Dormiti...
Mamă...
De unde a venit?
De nicăieri. Acum culcă-te. Mâine te trezesti devreme.
Marti.
Ivan...
- Ce este? - Ce este, tată?
Ce este?
Ar trebui să spui: Ce este, tată?
Ce este, tată?
E ceva mai bine... Ce-i cu tine?
ti-e rusine să-i spui tatălui tău tată?
- Nu... - Să nu mă minti...
Nu te mint.
Să-mi spui tată, doar esti fiul meu. Ai înteles?
- Da, tată! - Bravo, băiatule.
- Andrei, pe unde suntem? - Te-ai trezit, Piciule?
Am crezut că o să dormi tot drumul.
- Tu ai dormit tot drumul! - Ce?
Am ajuns?
Cred că mai avem vreo 30 de kilometri.
Da.
- Pe cine sună? - De unde să stiu eu?
- Mi-e foame. - Mai ai putină răbdare.
Suntem aproape de oras. O să mâncăm acolo.
Asa a spus tata.
- Asa a spus tata? - Da, tata.
Dar mie mi-e foame acum!
Ivan, dă-mi plosca din rucsac!
Nu acolo, e-n buzunar.
Multumesc.
Bei când conduci?
- Da. Vrei si tu? - Nu...
Nu fotografia porcăriile alea!
- Fă-mi mie o poză... - Ai răbdare.
Închis.
- Tată, cafeneaua e închisă. - Văd.
Andrei, du-te vezi unde am putem mânca ceva!
- Dar cum? - Întreabă pe cineva, prostule.
Miscă-te mai repede! N-o să pierdem toată ziua!
Pe unde-o fi Andrei?
Ne găseste el, doar nu-i copil mic.
Andrei!
Vino aici!
Mai aproape!
- Ce faci aici? - Eu?
Da, tu. Ce faci aici?
Tată, am găsit un restaurant.
- ti-a luat trei ore! - Am vrut să mă uit la asta.
Noi te asteptăm si tu umbli brambura?
Să nu se mai întâmple, bine?
- Am vrut doar să... - Răspunde-mi, da?
N-o să se mai repete, tată!
Foarte bine. Să mergem să mâncăm!
- Ivan, hai să mergem! - Eu nu vin.
- De ce? - Nu mai mi-e foame.
Dar ai spus că esti lihnit.
Mi-a trecut.
Nu-l lua în seamă, tată. E mai încăpătânat decât un catâr.
- Mergeti voi... Eu vă astept aici. - Vii cu noi.
Multumesc.
Ivan, ai două minute să mănânci.
Nu mi-e foame.
Timpul trece.
Mănâncă bucata aia de pâine!
E murdară.
Cine crezi că o s-o mănânce?
Nimeni. O aruncăm.
Mai ai 30 de secunde.
Mănâncă-ti supa si pâinea!
Eu vă astept în masină.
Stai jos si mănâncă-ti pâinea si supa! Ai înteles?
Da.
Da, tată.
Da.
Bine, stai jos...
Ei, s-a săturat toată lumea?
Da, multumesc, tată.
- Da. - Bine.
tine, Andrei... Cheamă chelnerita si plăteste!
Nu! Stai jos si cheam-o...
- Cum? - Cum adică cum? Strig-o!
Fetito!
Chelnerito!
Andrei! Trebuie să spui: Scuzati-mă.
- Scuzati-mă un moment! - Vin!
Asteptati-mă în stradă!
Alo? Salut, eu sunt.
De ce-ai făcut mofturi la mâncare? Te crezi interesant?
Dispari!
Vezi banii ăstia?
- Și ce dacă? - Mai bine lasă...
Salut, băieti!
- Aveti bani? - Nu.
Și dacă găsesc eu ceva bani?
Foarte bine.
Serghei, hai!
Tată! Ne-au furat portofelul! Prinde-i, tată!
De ce nu-i prinzi tu?! Tu nu poti?
Asteptati-mă aici!
Tată, nu stiu cum s-a întâmplat. Ne-au atacat din senin.
Dacă pune mâna pe ei, îi omoară! Eu asa as face.
Veniti cu mine!
- El e? - El, el a furat banii.
- Rezolvati voi problema. - Cum asa?
Cum asa! Te-a lovit. Fă ce vrei cu el...
- Vă rog, nu! - Taci din gură!
Dă-i drumul... Te-a lovit, Andrei.
Nu vreau!
- Ivan, si pe tine te-a lovit. Răzbună-te, fiule! - Lasă-l în pace!
- Pentru ce aveai nevoie de bani? - Îmi era foame.
Pleacă!
N-aveti pic de curaj!
- Tată, nu eram pregătit. - Trebuie să fii pregătit tot timpul.
- Ce-ar fi fost dacă nu recuperam banii? - Nu stiu.
- De ce n-ai iesit din restaurant? - Vorbeam la telefon.
Andrei! Ivan! Veniti aici!
Luati-vă lucrurile...
Să nu uitati unditele...
Andrei, banii ăstia ajung pentru două bilete de autobuz până acasă.
Luati autobuzul ăla...
- De ce, tată? - Trebuie să fac o afacere!
- Și cum rămâne cu excursia noastră? - Data viitoare!
Data viitoare...
Peste încă 12 ani?
Ce-ai spus?
Mai trebuie să treacă încă 12 ani până la următoarea noastră excursie.
Am spus ceva gresit?
- Tată! - Du-te cu fratele tău...
Du-te, du-te...
- Cred că e din cauza banilor. - Nu, nu despre bani e vorba.
Atunci pentru că ai făcut mofturi în restaurant.
Nu, nici de aia!
- Atunci de ce, desteptule? - Nu-i pasă câtusi de putin de noi.
Numai un idiot ca tine nu-i în stare să vadă lucrul ăsta.
- Cine-i idiot? - Tu!
Tu esti un fricos!
Esti un prost!
Dati-vă jos!
Vezi ce idiot esti?
Cum rămâne cu afacerea ta? Mergem în excursie?
Am la dispozitie exact trei zile
ca să ajung într-un anumit loc pentru a încheia afacerea asta.
Apoi mergem în excursie, bine?
Și mama? Ea stie că ne întoarcem mâine dimineată.
Nu vreti să petreceti încă trei zile cu tatăl vostru?
Sau vreti să mai asteptati încă 12 ani?
Andrei...?
Noi vrem să pescuim.
Iar mama stie că suntem cu tine. Asa că eu n-am nimic împotrivă.
Ivan...?
Decizie în unanimitate!
Andrei, intră în masină! Plecăm.
Mi-e foame!
- Andrei, ti-e foame? - Nu.
Nici mie. Asteptăm cina.
Mă duc să mai iau una...
- Ce multi pesti sunt aici! - E plin!
- Adu-mi si mie una! - Vino si ia-ti!
Lasă că îmi mai ceri tu ceva!
Mâncati...
Ce să fac cu ăstia?
Am putea face supă de peste. Tată, stii cum se face?
Da, dar eu nu mănânc peste.
- De ce? - Am mâncat prea mult.
Unde?
Departe.
Să nu uitati să stingeti focul.
Hei, desteptilor! Cine a instalat cortul în halul ăsta?
Întindeti-l!
Andrei...
- Andrei! - Ce-i?
Ce-a fost chestia aia cu pestele? Unde ar fi putut mânca asa de mult?
În nord, probabil.
Ai văzut ce tăcut a devenit când l-ai întrebat unde a mâncat peste?
De ce?
Cine stie? Poate că încearcă să uite de ceva.
- De ce? - De ce, de ce! De unde să stiu eu?
- E un mare mincinos. - Nu minte.
Cine stie pe unde a umblat!
De ce-l lingusesti?
- Cine îl linguseste? - Tu! Tată în sus, tată în jos...
- Păi el e om mare. - Și ce? N-avem oameni mari acasă?
Crezi tot ce spune el.
Cine e el? Ar putea fi un bandit.
ti-ar putea tăia gâtul în pădure!
- Ce? - Ce-ai auzit!
Esti un prost, Piciule.
Vedem noi cine e prostul când o să-si scoată cutitul.
N-ai decât să râzi!
Prostul de Ivan o să fie omorât!
- Ce tot faci? - Micutul Ivan o să fie omorât!
Termină! Lasă-mă!
Încetează! Încetează!
- Te dai bătut? - Lasă-mă!
- Dă-te bătut! - Tu chiar nu întelegi?
De unde să stiu eu că e tatăl nostru? De ce ai încredere în el?
Idiotule! A spus mama că e tatăl nostru.
Tatăl nostru! Ai înteles?
Idiotule!
Piciule...
Vania...
- Ce-i, plângi? - Pleacă de aici!
- Ai niste idei asa de tâmpite. - Vreau să merg acasă.
Ascultă, mâine mergem din nou la pescuit.
Dis de dimineată, până să se trezească el.
Pestii trag foarte bine dimineata!
Vania? Mergem, Vania?
Mergem.
Acum culcă-te...
Ce ai acolo?
Jurnalul. E rândul tău.
O să scriu mâine, acum e prea târziu.
Ia lanterna. Am stabilit că scriem în fiecare zi!
- Nu uiti nimic, nu-i asa? - Taci si scrie!
Miercuri.
- Piciule, strânge unditele! - Unde mergem?
- Mai în jos, pe râu. - Tata a spus asta?
Da, tata. Hai să mergem!
De ce-a trebuit să plecăm?
Tocmai au început să tragă.
Lasă pe canalul ăla!
Am terminat toată momeala.
Închide-l...
Am văzut o stiucă uriasă acolo!
Am fi putut încerca cu năvodul.
Andrei, vezi cât mai avem până la Beketovo!
De ce să mai mergem la Beketovo? Putem pescui foarte bine si aici!
Ce te tot plângi?
Am fi putut pescui mai mult. Doar suntem în vacantă.
Dă-te jos!
tine! Pescuieste!
Ei? Ai prins ceva?
Poftim, schimbă-ti hainele...
Spune-mi de ce ai venit...
De ce?
De ce ne-ai silit să venim cu tine?
Tu n-ai nevoie de noi!
Ne era foarte bine fără tine! Doar cu mama si cu bunica!
De ce-ai venit?
De ce ne-ai luat cu tine?
De ce-ai nevoie de noi? Răspunde-mi!
- Mama m-a rugat să petrec un timp cu voi... - Mama te-a rugat, da? Mama?
- Dar tu? - Și eu am vrut să stăm putin împreună.
De ce? Ca să ne poti chinui?
Schimbă-te...
Ne-am împotmolit?
Bun. Dati-vă jos din masină.
Poti măcar să te descalti...
Ce?
Ivan, descaltă-te!
tine, pune-ti haina!
Tăiati niste crengi.
Andrei!
Hai să-i spunem că nu mai vrem să mergem nicăieri.
- Hai să-l obligăm să ne ducă acasă! - Nu vreau.
- Mai durează mult? - O secundă.
Pune crengile sub roti!
Am spus sub roti, nu lângă roti!
Dar cum?
Cu mâinile, cu mâinile!
Am să-ti arăt o singură dată.
- Ai înteles? - Da.
Acum fă la fel si la cealaltă roată!
Asa se pun?
Ce? De ce nu le pui singur?
Mergeti în spate si împingeti!
Când ajung la trei, împingeti amândoi! 1, 2, 3! Împingeti. Ati înteles?
Înteles.
Te-ai săturat, acum?
Du-te tu la volan!
- Acceleratia e în dreapta, ambreiajul în stânga. - Știu.
Hai!
Bună treabă, Andrei!
Treci dincolo!
Ivan, urcă!
Joi.
Tată, ce-i cu locul ăsta? Unde suntem?
- Mai e cineva aici? - Nu. Numai noi.
- Ce căutăm noi aici? - Nimic.
- Ne ducem pe o insulă. - O insulă?
Pe care? Pe aia?
Nu, pe alta.
Dati-vă jos...
Leag-o strâns, să nu se desfacă...
Ai găsit-o? Acum pune-o pe foc.
- Tată, ce facem acum? - Ungem barca cu smoală si plecăm.
- O să dureze mult? - Da.
Andrei, întinde-o mai bine să nu rămână portiuni neunse!
Și acolo.
Duceti barca pe apă!
Puneti lucrurile în ea!
Începeti să vâsliti!
Ce vă uitati asa? Vâsliti!
- Încotro? - Drept înainte.
Ivan, tine vâsla cum trebuie, prostule!
Nu pot!
Vâsliti la comanda mea! Ridicati vâslele!
Am spus să ridicati vâslele!
Vâsliti!
Trageti! Trageti!
Haide, haide, Andrei!
Trageti! Trageti!
- Eu nu mai pot... - Trebuie să poti!
Vâsleste tu, esti mai puternic.
Trageti! Trageti!
Am ajuns.
- ti-ai pus hainele la uscat? - Da, tată.
tine-ti respiratia si bea.
- Bea... - Nu vreau.
Bea!
Stinge cu asta...
Ce e?
Du-te la culcare...
Cum te simti, Piciule?
Dacă mai pune o dată mâna pe mine, îl omor.
Drace, s-a udat!
- Ai vorbit serios? - Când?
- Când ai spus că-l omori? - Dacă mai pune mâna pe mine, îl omor.
Înteleg...
Vineri.
- De unde-l ai? - Din cort.
- Doarme? - Nu e în cort.
Dar unde e?
- L-ai furat? - Da.
- Du-te si pune-l la loc! - Nu. Vreau să-l am la mine.
De ce?
- Dacă observă că i-a dispărut cutitul? - Nu-mi pasă.
Îi spun că si l-a pierdut.
- Tu n-o să mă dai de gol, nu-i asa? - Sigur că nu.
Atunci...?
Am văzut un peste aproape de mal.
Asa de mare era!
Ne-ar trebui niste râme. Nu trag la pâine.
Ascultă, nu lua cutitul acum. Lasă-l pe mai târziu.
Nu. Vreau să-l am la mine.
Hei, somnorosilor!
Haideti, vreau să vă arăt insula!
- Cum rămâne cu micul dejun? - Îl luăm mai târziu. Să mergem!
- Ivan, ce s-a întâmplat? - Mă doare un picior!
Un picior?
- Probabil că ti-a amortit. Hai să mergem! - Pe mine mă doare piciorul!
Dacă nu-ti trece, poti să te întorci. Hai!
Veniti după mine, copii!
O să vă arăt ceva.
- Vii sus? - Du-te, du-te...
ti-e frică?
Mă doare piciorul!
- Dă-mi mâna! Unde-i Ivan? - El nu vine.
Bineînteles...
Tată, Ivan are rău de înăltime.
- Ce frumos... - Vino aici!
Uită-te acolo!
Andrei, dă-te jos! Repede!
Știi bancul ăsta?
Un tip la telefon: Alo, baza militară?
Ati făcut o greseală.
Nu, voi ati făcut o greseală.
Încă unul: Un tip călărea o cămilă...
Bine, destul. Multumesc pentru conversatie.
Eu si cu Andrei mergem după lemne. Ivan, tu rămâi să speli vasele!
- De ce eu? - Ultimul spală vasele.
Nu-i rău, pentru un începător.
Știi...
Farfuria ta s-a scufundat.
S-a scufundat?
A luat-o un val.
Un val?
Și eu cum mai mănânc acum?
N-am făcut-o intentionat.
Bine, o să-ti arăt cum se face o farfurie din lemn.
- N-o să reusesc. - Te ajut eu.
- Acum ce mai e? - Nimic.
Aveti grijă de voi până mă întorc!
- Tu unde te duci, tată? - Să fac o plimbare.
Avem nevoie de râme. Pestii nu trag la pâine.
Căutati voi râme!
Usor de zis, greu de făcut...
Peste tot e numai nisip!
- De ce a luat rucsacul? - Probabil ca să culeagă ciuperci.
Ce-ar fi să mergem în pădure să căutăm râme?
- E prea departe. - Dar avem nevoie de râme!
Atunci să mergem!
Ia o cutie.
- Asta e bună? - E perfectă.
- Asta chiar e o insulă? - Da, crede-mă pe cuvânt.
Cand am fost sus, în turn, am văzut apă de jur împrejur.
- Nu mai e nimeni aici? - Asa se pare.
- Cred că are 100 de ani. - Poate.
- Unde esti, Andrei? - Vin acum.
Vino aici!
Uite!
Cine o fi săpat groapa asta?
Ce-ti pasă tie?! E plină de râme.
Unde-i cutia?
Pestii au să se bată pentru râmele astea.
- Aruncăm de pe mal? - Nu, din barcă.
Stai, trebuie să-i spunem tatii mai întâi.
- Vania! - De ce?
Nu putem vâsli si singuri?
Hai si împinge!
- Unde mergeti? Veniti înapoi! - Nu ne ducem departe.
Tată, nu stăm mult.
tine. Să vă întoarceti într-o oră!
- La 15:30 trebuie să plecăm. - Bine, tată.
Urcă-te...
Să fiti înapoi într-o oră!
- Și să stati în asa fel încât să vă pot vedea! - Bine, tată.
Bine, tată.
O cauti cu lumânarea, Piciule! Să nu zici că nu ti-am spus!
Piciule, hai să ne întoarcem. E ora 15:00 deja.
Tata a zis să ne întoarcem într-o oră.
Stai să mai lansez de două ori.
N-are niciun rost. Pestii nu trag astăzi.
Andrei, hai să mergem mai încolo.
- Tata a spus să ne întoarcem. - De ce mă tot bati la cap?
Doar un pic mai încolo si apoi ne întoarcem.
Bine, bine...
Andrei! Vino aici!
Repede!
Ce s-a întâmplat?
Am văzut un peste urias!
Unde?
- Andrei, adu repede undita! - De ce s-o aduc eu?
- Grăbeste-te! - La dracu!
Ce-o să-i spunem tatei?
Că am prins un peste dar nu a fost ideea ta.
- Uite ce-am prins! - Andrei, cât e ceasul?
- Ce? - Te-am întrebat cât e ceasul?
Este ora 19:00...
- La ce oră trebuia să vă întoarceti? - La 15:30.
- Ai văzut pestele? - Nu cu tine vorbesc!
De ce ati întârziat?
Știi...
Ce faci?
- Ati auzit când v-am strigat? - Nu!
Nici să nu te gândesti să mai dai în mine!
Stai să-ti explic mai întâi...
- De ce ti-am dat ceasul? - Ca să stiu cât să stăm.
- Și ce s-a întâmplat? - Am prins un peste...
Nu mai da în el! Eu sunt de vină. Am găsit un vapor...
Tată, e adevărat. Ivan a fost cu ideea!
Dar ceasul era la tine!
Ce vrei de la mine? Esti un las, nemernicule!
Atunci omoară-mă! Hai, omoară-mă! Omoară-mă!
Esti un ticălos! Te urăsc!
- Să te omor? - Da, da!
- Să te omor? - Da!
- Stai! - Nu, zău!
Opreste-te! Dacă mai pui mâna pe el, te omor!
- Mă omori? - Stai acolo!
Dă-te inapoi!
Stai acolo, nu misca!
Dacă n-ai fi atât de rău, poate că te-as iubi ca pe un tată.
Te urăsc! Nici prin cap să-ti treacă să ne mai lovesti!
Esti un nimeni! Auzi? Un nimeni!
- Te înseli, băiatule.... - Nu, nu, nu!
Ivan!
Stai aici! Stai aici!
Ivan!
Tată!
Ivan, asteaptă-mă!
Ivan! Ivan, stai!
Pleacă! Pleacă, te urăsc!
Băiatule, deschide! Lasă-mă să intru!
- Ce vrei de la mine? Pleacă! - Băiatule, te rog.
Dacă nu pleci, o să sar! Ai auzit? O să sar!
- Vania, nu te misca de acolo! Asteaptă-mă! - Ai auzit? O să sar!
Pot s-o fac.
Pot...
Auzi? Pot!
M-ai auzit? Pot s-o fac!
Auzi? Pot să fac orice!
Ascultă, ticălosule, pot s-o fac!
Vania, băiatule...
Andrei...
E mort.
Trebuie să-l luăm de aici.
Și unde să-l ducem?
În barcă.
Cum?
În brate!
La ce te uiti asa? Apucă-l de picioare!
Nu pot...
Vino aici.
O să-l tragem de mâini.
- Adu-mi securea. - Pentru ce?
Am spus să-mi aduci securea, idiotule.
Nu mai pot, Andrei.
Facem o pauză...
- Nu ăsta e drumul cel bun, Andrei. - Ba da.
Ne-am rătăcit, îti spun eu!
Ridică-te! Să mergem!
Andrei!
Ce-i?
Ce-ar trebui să facem acum?
Are ochii deschisi.
Ridică-te! Să mergem!
Sâmbătă.
Hai să încărcăm bagajele!
- Ce-a fost asta? - Nu stiu. Am dat peste o stâncă.
Hai să ducem lucrurile în masină!
Stai...
Îl punem înăuntru.
Tată...
Tată!
Priveste...
Ascunde-o.
- Andrei, sunt ud la picioare. - Descaltă-te...